I TIDLIGERE KAPITLER
En stor dusør for så lille en vare.
Min rustning er svært beskadiget. Jeg må nok begynde forfra.
Jeg advarer dig. Den vil tiltrække mange blikke.
De hader dig alle sammen, Mando.
Hvordan kan jeg vise min bedste kompagnon min taknemmelighed?
- Hvad vil de med det? - Det er imod lavets kodeks at spørge.
Flyt jer. Jeg skal hen til mit skib.
Læg den eftersøgte fra dig, så lader jeg dig måske slippe.
Hvor mange af dem fik sporbrikker?
Dem alle sammen!
Jeg skal nok fange dig.
Løb, løb, løb!
Mor! Mor!
Mor!
- Winta! - Mor!
Kom.
Kapitel 4 TRYGHED
Hold op med at pille.
Lad os se. Sorgan.
Der er hverken stjernehavn, industriområder eller tæt befolkning.
Et rigtigt skughul. Perfekt for os.
Er du klar til at holde lav profil i et par måneder, lille womprotte?
Her er der ingen, der finder os.
Jeg går ud og ser mig om. Det burde ikke tage lang tid.
Ikke pille ved noget.
Jeg finder os et logi, og så henter jeg dig.
Du bliver her. Du går ingen steder.
Forstået?
Godt.
Så pyt da. Kom.
Velkommen til. Hvad skulle det være?
- Kødsuppe til den lille. - Heldet er med jer.
Jeg har nedlagt en grinjer, så der er rigeligt. Skal du have en skål med?
Kun den ene.
Hende der, hvornår er hun ankommet?
Hun er kommet her gennem den sidste uges tid.
Hvad har hun at gøre her?
Der er ikke ret meget, man kan gøre på Sorgan, så det skal jeg ikke kunne sige.
Hun ligner ikke en tømmerhandler. Mange tak, den herre.
Jeg henter suppen i en fart -
- og giver dig en kande spotchka med oven i hatten.
Lige et øjeblik.
Hold øje med barnet.
Så gerne.
Vil du have en skål suppe?
Jeg deltog i oprydningen efter Endor, primært af krigsherrer fra Imperiet.
Det skulle foregå diskret. Vi blev landsat alene uden støttefartøjer.
Bagefter gik der politik i den.
Vi blev sat til at beskytte delegerede og nedkæmpe optøjer. Ikke min kop te.
Hvordan havnede du så her?
Lad os bare kalde det førtidspensionering.
Jeg vidste, du var medlem af lavet, og troede, du havde en brik på mig.
Det anede mig.
Det har været hyggeligt, men hvis ikke vi skal tage en omgang mere, -
- er en af os nødt til at smutte, og jeg var her først.
Det ser ud til, at den her planet er optaget.
Undskyld.
- Undskyld ... - Kan jeg hjælpe jer med noget?
- Røvere. - Vi har penge.
- I tror måske, jeg er lejesoldat? - Du er da mandalorianer, ikke?
Du er iført deres rustning. Er det ikke en mandalorianerrustning?
Jo.
Det sagde jeg også til ham. Jeg har læst meget om dit folk. Din stamme.
- Vi har penge. - Hvor mange?
Alt, hvad vi ejer. Vores høst er blevet stjålet.
- Vi er krillfarmere. - Hele landsbyen har spædet til.
- Det er ikke nok. - Du ved ikke, hvad opgaven går ud på.
Jeg ved, det ikke er nok.
Det er alt, hvad vi ejer. Vi kan give mere efter næste høst.
Kom, vi tager hjem.
Det var en hel dagsrejse hertil. Nu må vi ride tilbage -
- langt ud i ødemarken.
Hvor bor I?
- På en farm. Hørte du ikke efter? - Vi er farmere.
Langt ude i ødemarken?
Ja.
Har I logi?
Ja, naturligvis.
Godt. Kom og hjælp til.
Jeg skal bruge en ting mere. Giv mig kreditterne.
Klar til en omgang mere?
Skal vi nedkæmpe røvere for cigarkassepenge?
Det er ude i ødemarken.
Det burde være ideelt for en med din status.
Enten kommer din blaster på arbejde, eller også skræmmer vi dem væk.
Der lever næppe noget i de træer, som en stødsoldat ikke kan håndtere.
- De er vist glade for at se os. - Det ser sådan ud.
Kom indenfor.
Jeg håber, du finder dig til rette. Vi kan desværre kun tilbyde laden.
Det er fint.
- Jeg har lagt tæpper herovre. - Tak, det er venligt af dig.
Det er min datter, Winta.
Vi får sjældent besøg udefra. Hun er ikke vant til fremmede.
Den flinke mand vil beskytte os mod de onde mænd.
Tak.
Kom, Winta. Lad os give gæsterne fred.
Banke, banke på.
Kom ind.
Må jeg give ham mad?
Gerne.
Er du sulten?
Må jeg lege med ham?
Gerne.
Kom her.
- Jeg tror ikke ... - Der sker ikke noget.
Jeg har mad med til dig. Du spiste jo ikke noget derude.
Jeg lader det stå her.
Det er meget betænksomt af dig.
- Må jeg spørge dig om noget? - Værsgo.
Hvornår har du sidst taget den af?
I går.
Jeg mener, mens der er andre til stede.
Jeg var ikke meget ældre end dem.
Har du ikke vist dit ansigt til nogen, siden du var barn?
Nej. Jeg var glad for, de tog mig til sig.
Mine forældre blev dræbt, og mandalorianerne tog sig af mig.
Det gør mig ondt.
Det er vort levned.
Sig til, hvis der er noget, du har brug for.
Tak.
En 15-20 stykker er gået forbi her til fods.
Og noget stort har kappet de grene af.
AT-ST.
En kejserlig ganger. Hvad laver den her?
Aner det ikke.
Men det er mere, end jeg har budt ind på.
Beklager, I kan ikke bo her længere.
Hvad?
Vældig elegant.
- Kan du måske gøre det bedre? - Det kan dårligt gøres værre.
Jeg ved, det er nedslående nyt, men der er ikke andre muligheder.
- I tog jo opgaven. - Vi kendte ikke til AT-ST'en.
Hvad er det?
Den pansrede, kanonbesatte ganger, som I undlod at fortælle os om.
- Vi har ingen steder at tage hen. - Sludder, det er en stor planet.
Det var mine bedsteforældre, der besåede vores damme.
Jeg forstår jer godt, men vi er kun to.
Nej, vi er mindst 20.
- Jeg mener krigere. - Vi kan lære at slås. Kom nu.
Jeg har set sådan en udradere hele soldaterkompagnier på få minutter.
Vi flytter ikke.
I kan ikke kæmpe mod den maskine.
Medmindre vi viser dem hvordan.
I har to problemer. Banditterne og mechen.
Vi klarer AT-ST'en, -
- men I er nødt til at beskytte os. I ved selv, hvor farlige de er.
Cara Dune her har været soldat hos oprørerne, -
- og hun har lagt en plan, så lyt godt efter.
Intet her på planeten kan beskadige dens ben.
Derfor bygger vi en fælde. Vi graver et dybt hul her, -
- så den falder i med et brag.
Vi to angriber deres lejr.
Vi provokerer dem ud af skoven, så kampen kommer til os.
I skal fælde træer og bygge barrikader i lysningens udkant.
De skal være for høje til at forcere og for stærke til at bryde igennem.
Nå, hvem kan finde ud af at skyde?
Og en!
Frem med benet.
En!
- Læg vægt bag. - Skyd.
En!
To! Tre! Fire!
Forfra. Højere.
En! To!
Solen går ned, og vi skal af sted. Når vi kommer tilbage, går det løs.
Vi står klar.
Kom, jeg dækker dig.
Jeg håber, planen virkede.
Løb. Løb!
Det skal nok gå.
Så er det nu! Når gangeren træder ud i dammen, ryger den til bunds.
Våben klar!
Et par skridt til.
Den stoppede.
Duk jer!
Caben, bliv der! Bliv på jeres poster!
Giv ild!
- Vi må have den til at gå frem. - Jeg tænker.
- Ny plan. - Hvad har du i tankerne?
Giv mig pulsriflen.
Jeg dækker dig.
Kom nu!
Kom til mor.
Det er nu eller aldrig. Fremad!
Caben og Stoke, kom i gang!
Bid nu på, skrotbunke.
Var det din plan?
Noget i den stil.
Tak.
- Skal jeg sætte noget frem til dig? - Tak, måske senere.
Han trives her.
Det gør han.
Han passer lige ind.
Hvad sker der, hvis du tager den af? Kommer de og slår dig ihjel?
Nej. Man kan bare aldrig tage den på igen.
Er det bare det?
Så du kunne godt smide hjelmen og slå dig ned hos den smukke enke -
- og opfostre barnet, mens du får et krus spotchka?
Vi lavede et værre postyr for nogle uger siden.
For meget larm til en udørk som den her.
Rygter spredes hurtigt. Måske skulle vi se at komme videre.
Godt, det ikke er mig, der skal fortælle ham det.
Jeg efterlader ham her.
At flakke rundt med mig er ikke noget liv for et barn.
Her er han i sikkerhed. Her kan han få et liv.
Det vil knuse hans lille hjerte.
Han skal nok komme over det. Det gør vi alle sammen.
Undskyld, må jeg tale med dig?
Naturligvis.
Det er et dejligt sted.
Ja.
Det er tydeligt, at han kan lide at være her.
- Hvad med dig selv? - Mig?
Kan du lide at være her?
Vi vil gerne have, du bliver her. Landsbyen er dig taknemmelig.
Du kan gemme udstyret, hvis der bliver ballade.
Du og din dreng ville kunne få et godt liv.
Han kunne få en barndom. Ville det ikke være fint?
Det ville det.
Jeg hører ikke til her.
Men det gør han.
Det forstår jeg godt.
Jeg vil tage mig af ham, som var han min egen.
Beskyt børnene!
- Hvem jagede han? - Barnet.
- De ved, han er her. - Ja.
Så vil der komme flere.
Ja.
Er du sikker på, I ikke vil have eskorte?
Tak for tilbuddet.
Men vi styrer uden om byen og tager direkte til Razor Crest.
Udmærket. Indtil vore veje krydses.
Jeg kommer sådan til at savne dig.
Tak.
Oversættelse: Henrik Thøgersen Scandinavian Text Service