Du anlitades för att utföra ett uppdrag. Gör det, då.
Ingår inte det i din kodex? Håller du inte hedern högt?
TIDIGARE I THE MANDALORIAN
Tillbaka, IG-enhet!
Är du skråmedlem?
Jag har ett förslag. Vi delar på belöningen.
Jag behöver en kapabel besättningsman.
Jag känner mig hedrad, men jag har arbetat ett helt liv för att slippa tjäna andra.
Då är min tacksamhet allt jag kan ge dig.
Och jag ger dig min. Tack för att du har bringat fred till min dal.
Jag var med i upprensningen av Endor. Mestadels gamla imperiekrigsherrar.
En riklig betalning för ett så litet paket.
-Vet du vad de ska göra med det? -Att fråga skulle strida mot kodexen.
Min vän. Om du tar emot det här, innebär det att du är vid liv.
Det här kanske förvånar dig, men jag är också vid liv.
Låt oss säga att vi är kvitt.
Det har hänt mycket sedan sist.
Mannen som anlitade dig är kvar här-
-och har värvat ännu fler gamla imperiesoldater som vakter.
De har infört envåldsstyre i min stad, vilket hämmar skråets verksamhet.
Vi ser honom som fiende, men kommer inte nära nog för att eliminera honom.
Om du kan tänka dig ett sista uppdrag ska jag belöna dig rikligt.
Hittills har du klarat av deras jägare.
Men de ger sig inte förrän de har sitt byte.
Det här är mitt förslag.
Kom tillbaka till Nevarro. Ta med barnet som lockbete.
Jag ordnar ett utbyte med skydd av lojala skråmedlemmar.
När vi kommer nära klienten dödar du honom, och vi får båda det vi vill.
Om du lyckas får du behålla barnet, och jag rentvår ditt namn i skrået.
För en man som följer hederskodexen ska inte tvingas leva i exil.
Jag inväntar din ankomst med optimism.
Del 7 UPPGÖRELSEN
Betala, lerskyfflare. Seså. De där krediterna tillhör mig.
Tackar.
Letar du efter jobb?
Det verkar vara ett enkelt upplägg.
De har planen och eldkraften, jag är lockbetet.
-Med ungen? -Det är därför jag är här.
Jag har fått rådet att ligga lågt.
Om nån kollar min kedjekod får jag ruttna bort i en cell.
Jag trodde att du var veteran.
Kom snart tillbaka.
Jag har jobbat med mycket. Det mesta ger livstid.
Bokar jag resa på ett skepp registrerat av Nya republiken...
Jag flyger dig dit och tillbaka och ger dig bra betalt.
-Då kan du leva ett bekymmerslöst liv. -Det gör jag redan.
Och jag vill inte leka krig mer. Särskilt inte mot nån lokal krigsherre.
Han är ingen lokal krigsherre. Han är från imperiet.
Jag är med.
-Måste din kontakt kolla upp mig? -Han vet inte att du kommer.
-Det kan bli problem. -Det blir det inte.
Men om det blir det, är det hans problem.
-Klarar han sig själv där uppe? -Jadå.
Välj ett.
-Litar du på kontakten? -Inte direkt.
Vi kom på kant med varann när jag var där för skråets räkning.
-Varför åker vi dit, då? -Jag har inget val.
Du såg ju vad som hände på Sorgan.
De fortsätter att skicka sina jägare. Ungen är inte säker förrän "impen" är död.
-Och det känns okej att ta dit honom igen? -Nej. Så därför tar jag med dig.
-Nån måste se efter den där! -Ja.
Finns det nån du litar på?
Såja...
-Den har inte växt särskilt mycket. -Den kanske är modifierad.
Knappast konstgjord. Jag har jobbat på genfarmerna.
Den är nog en produkt av evolutionen, så ful som den är.
Men hon här kan mycket väl ha skördats i cytogrottorna på Nora.
-Cara Dune. Före detta chocksoldat. -Var du hoppare?
-Var du i det militära? -På andra sidan, är jag rädd.
Men jag kan stolt säga att jag har betalat klanens skuld.
Nu tjänar jag ingen annan än mig själv.
Önskas te?
Sänk strålpistolerna. Han gör er inte illa.
-Den är programmerad att döda barnet. -Inte nu längre.
Den blev kvar i förödelsen du lämnade efter dig.
Jag hittade den där den fallit.
Tom på liv.
Jag tog med mig fyndet och gjorde anspråk på äganderätt-
-i enlighet med stadgarna i Nya republiken.
Inte mycket återstod av dess neuralkablage.
Återuppbyggnaden var tämligen komplicerad...
...men inte omöjlig.
Den fick lära sig allt från början.
Sånt här kan man inte lära ut genom att vrida åt några muttrar.
Det kräver tålamod och upprepning.
Jag tillbringade åtskilliga dagar med att uppmuntra dess utveckling-
-med tålamod och bekräftelser.
Den utvecklade en personlighet i takt med att den blev mer erfaren.
-Är den fortfarande jägare? -Nej. Men den försvarar.
Te?
Jag har fått problem.
Jag anade det. Varför skulle du annars komma tillbaka?
Jag vill anlita dig.
Jag tjänstgör inte längre.
Jag kan betala bra, ugnaught.
Jag har faktiskt ett namn: Kuiil.
Jag behöver någon som skyddar barnet, Kuiil.
Jag är inte lämpad för den sortens arbete.
Men jag kan programmera om IG-11 med omvårdnads- och protokollkod.
Nej. Droiden får inte komma i närheten av honom.
Varför litar du inte på droider?
-Den försökte döda honom. -Den hade programmerats så.
Droider är varken goda eller onda.
De speglar bara den som har satt sin prägel på dem.
Jag har sett andra utfall.
-Litar du på mig? -Utifrån mina observationer, ja.
Då får du lita på mitt hantverk.
IG-11 kommer med mig.
Och vi gör det inte för pengar, utan för att skona barnet från imperiets slaveri.
Ingen kommer att bli fri förrän det gamla systemet är borta för alltid.
Okej.
Och blurrgerna kommer också med.
-Blurrgerna...? -Jag har talat.
-Nu tar jag dig, Mando. -Vill du dubbla insatsen?
Sluta!
-Vi är vänner! Cara är min vän! -Det där var inte okej!
-Ytterst besynnerligt... -"Besynnerligt"? Den dödade mig nästan!
Nu förstår jag mer av din berättelse om lerhörningen.
-Vad är den för nånting? -Det vet jag inte.
Men det den kan göra... Sådant har jag hört rykten om.
När du arbetade för imperiet, eller?
När jag såldes till imperiet som kontraktstjänare.
Men på nåt sätt går du fri.
Jag köpte min frihet med mina händers förmåga-
-och med ett slit som varade i tre mänskliga livstider.
Så betvivla inte vem jag är eller vem jag avser att tjäna.
Vet du, jag kunde behöva ditt hantverkskunnande nu.
Kan du sätta dynor i behållaren så att barnet sover bättre?
Jag bygger en bättre.
Då kanske hopparen ser hur man kan vinna sin frihet med sina händers förmåga.
-Vi ska alltså till Nevarro? -Har du varit där?
Nej. Vi led stora förluster där.
Staden är väl förskansad. Inget skydd för en hoppare.
Imperiet behöll kontrollen till krigsslutet.
Vår måltavla var officer i imperiet.
-Vilken befattning? -Osäkert. Inga gradbeteckningar kvar.
Jag slog ut deras tillhåll när jag tog ungen. Fler impar har kommit dit sen dess.
-Då är det nåt mer på gång. -Kanske. Vi får reda på mer när vi landar.
Jag har tillagat en andra måltid. Vill ni äta här eller därnere?
Jag är inte hungrig.
Under inga omständigheter får den där lämna skeppet.
-Du ogillar verkligen droider, va? -Jag ogillar verkligen den droiden.
-Ugnaughten har ju dragit om kablarna. -Droiden är byggd för att mörda.
Oavsett vilka kablar som har bytts ut har den kvar sin natur.
Nåja, det är nog ett snabbjobb. Fixa högdjuret, så flyr resten som råttor.
Beklagar den avlägsna mötesplatsen.
Men läget har blivit komplicerat sen senast du var här.
En presentation vore på sin plats.
Vi tycks ha anlitat eskort, båda två.
Chocksoldaten bör nog vakta skeppet. Lavafälten kryllar av jawor.
Hon följer med mig.
Stan styrs av före detta imperiemilitärer.
Tar vi med oss en rebellsoldat lär de vakna till.
Hon följer med.
Låt gå.
Låt gå...
Men täck över tatueringen i alla fall. Du behöver inte stoltsera med den.
Och var är den lille?
Det var alltså den här lilla bogvingen som orsakade sånt ståhej.
Vilken rar liten varelse!
Jag förstår att du inte ville kröka ett hår på dess rynkiga lilla huvud.
Det känns bra att den här saken blir avslutad en gång för alla.
Solen går ner fort på Nevarro.
Vi går en bit, slår läger vid floden och tar oss mot stan i gryningen.
Den lilla rackaren är visst köttätare. Jag har aldrig sett nåt liknande.
De var redo att betala furstligt för den.
Säkert till nåt vräkigt menageri.
Vi går igenom planen igen.
Vi går båda in i stadshuset och visar betet för klienten.
Vi slår oss ner med honom. Och du dödar honom.
-Berätta om förstärkningarna. -Före detta imperiesoldater.
När ingen betalar deras lön längre kommer de att skingras.
-Och om inte? -Det gör de.
Det räcker inte.
Om några av dem inte inser att jag är deras bästa alternativa uppdragsgivare-
-och väljer att reagera impulsivt-
-kommer de här utmärkta skråjägarna tillsammans med den garvade chocksoldaten-
-att göra slut på alla som konstrar.
Hur många handlar det om?
Högst fyra.
Han eskorteras aldrig av mer än ett stridsteam.
Lita på mig.
Inget kan gå snett.
Nej! Släpp henne!
Släpp henne!
-Han är illa däran. -Det är ingen fara. Ingen fara.
Ligg still.
Du blev rejält riven.
-Hur illa är det? -Illa. Giftet sprider sig fort.
-Det är alltså så här det slutar... -Var inte så dramatisk.
Jag behöver ett till medpak! Har vi fler?
Någon?
Det var nog ett "nej".
Det sprider sig fortfarande.
Det här funkar inte.
-Få bort den härifrån. -Vänta.
Han tänker äta upp mig!
Tror du att de har kommit på andra tankar?
Kanske.
-Jag behöver dina ögon. -Jag är med.
Då var det väl dags.
Jag måste berätta en sak.
Planen var att döda er och ta ungen.
Men efter det som hände igår kan jag inte göra det.
Varsågoda. Skjut mig här och nu, det strider inte mot kodexen.
-Men gör ni det, går barnet aldrig säkert. -Vi tar risken.
Imperieklienten är besatt av att komma över bytet.
Du har redan försökt fly en gång.
-Det här är löjligt. -Ni kanske ska låta honom tala.
Vi behöver båda se klienten eliminerad.
-Om jag tar barnet till honom... -Nej.
Vi dödar honom och sticker.
Han har rätt.
-Vad gör du? -Impen kommer att fortsätta jaga barnet.
Det är en fälla.
Ta med mig. Säg att du tagit mig tillfånga.
För mig nära honom, så dödar jag honom.
Bra idé. Ge mig strålpistolen.
-Det här är vansinne. -Det är enda sättet.
-Jag följer med dig. -Nej, då fattar de misstankar.
-Det struntar jag i. -Säg att det var hon som fångade mig.
-Okej. Då får hon komma med barnet. -Nej. Ungen ska tillbaka till skeppet.
-Utan barnet går det inte! -Jag har en plan.
Kuiil, rid till Razor Crest med barnet och barrikadera dig.
Aktivera försvarsprogrammen, så kan ingenting på planeten ta sig in.
Här är en komlänk. Jag ser till att barnet är i säkerhet.
Glöm inte att dölja ränderna.
Nu sätter vi igång.
Kedjekod?
Jag har en sak åt chefen.
Kedjekod?
Du får 20 krediter för hjälmen.
Sällan. Den ska pryda min vägg.
-Din vägg...? -Spela med!
Fortsätt.
Det här är fler än fyra soldater.
Fyra som vaktar klienten. Här i stan finns det många fler.
Det blev full fart efter att Mando röjde sönder deras tillhåll.
Smyg åt honom strålpistolen.
Inte än.
Här är det.
Som sagt - fyra.
Se här vad jag kommer med, som utlovat.
Vilket utsökt hantverk.
Beskarstålet blir häpnadsväckande vackert när det smids med traditionellt hantverk.
Får jag erbjuda förfriskningar för att fira slutet av vårt gemensamma värv?
Mycket gärna.
Slå er ner.
Det är synd och skam att ditt folk fick lida så.
Precis som i den här situationen hade det kunnat undvikas.
Varför gjorde Mandalore motstånd mot vår expansion?
Imperiet förbättrar ju varje system det kommer i kontakt med, oavsett måttstock.
Säkerhet, välstånd, handel, utvecklingspotential, fred.
Jämför imperiets styre med det som sker nu.
Titta ut.
Har vi en fredligare tillvaro sedan revolutionen?
Själv ser jag ingenting annat än död och kaos.
Jag vill se barnet.
-Det sover. -Vi ska alla vara tysta.
Öppna kapseln.
Jag vill inte vara oförskämd, men jag måste ta det här samtalet.
Strålpistolen...
Du får ett försök.
Det här är illa. Du sa fyra.
Men det var fler. Vad kan jag säga?
Ja, moff Gideon?
Har de fört med sig barnet?
Ja, det har de. Det sover för närvarande.
Du kanske ska se efter en gång till.
Fyra stormsoldater...?
-Det här är illa... -Kuiil? Är du tillbaka på skeppet?
-Är du där? Hör du mig? -Ja.
-Är du tillbaka på skeppet? -Inte än.
Ta dig till skeppet och fly med ungen. Vi är omringade!
Ni har något jag vill ha.
Vem är det där?
Ni kanske tror att ni vet vad ni besitter, men det gör ni inte.
Är du ombord än, Kuiil? De har synat oss.
Svara, Kuiil!
Om en liten stund kommer det att bli mitt.
Hör du mig, Kuiil?
Kuiil!
Det betyder mer för mig än ni någonsin kan ana.
Är du där, Kuiil?
Svara, Kuiil.
Är du där, Kuiil? Hör du mig?
Kuiil?
Kuiil!
Översättning: Magnus Lässker Svensk Medietext